Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ RoSA pentru www.rosa-team.ro
Spun din nou, din cauza brutalității crimelor...
Știrea de top din această seară. O crimă sălbatică a avut loc...
Fiind cea mai tulburătoare poveste din 1988 până acum.
Martha Livingston și-a omorât cei 4 prieteni în numele...
după spusele poliției, unui ritual de omorâre...
E cel mai groaznic incident de la Lizzie Borden.
5 tineri au fost omorâți ca fiind parte dintr-un ritual satanic bizar...
Jean Stanton, în direct spunându-ne despre cele întâmplate...
Vecinii au spus că nu credeau că Martha e capabilă de așa ceva.
Această zonă este șocată de crimele făcute de Martha Livingston.
De mai bine de 20 de ani de la crimele lui Livingston,
niște fenomene paranormale au rămas încă-n acea incintă.
E prima oară când Grace folosește un mediul să umple casa cu energie pozitivă
- dar e dispusă să încerce oricum... - E interesant pentru că oamenii
vor putea intra în casă și vor spune: "Cine a locuit aici și de ce s-au mutat
- A murit cineva aici?" - Unii spun că
fantomele nu sunt decât suflete pierdute sau blocate în amărăciunile lor.
Credeți sau nu în viața de apoi, e de neimaginat
că ceva atât de groaznic s-a întâmplat în această casă.
Voi fi acolo.
Am spus că voi fi acolo.
De ce-s prost dispus?
Deb a auzit zgomote la casa de alături și-a vrut să verific.
Da.
Casa Livingston.
Nu, e liniște totală.
Te sun înapoi.
Probabil e o întrebare stupidă, dar asta-i tot ce aveți?
- Foarte stupidă întrebarea. - Am s-o cumpăr.
Detective. Scuze că te deranjez la ora aceasta dar avem un apel
de deranjare publică pe LaForte Road lângă fermă.
Avem nevoie imediată de asistență, și nimeni nu poate ajunge repede acolo.
Nu. E în regulă Margery, sunt la 2 minute distanță.
Scuze că te deranjez. Știu c-ai o întâlnire.
Dacă infractorii mi-ar respecta calendarul social.
Nu mișca!
La naiba, Leonard. M-ai speriat de moarte.
- Ești bine? - Da, da.
- Ce naiba se petrece? - E sânge acolo.
- Stai aici. Nu te mișca. - Da, bine.
Poliția!
Poliția.
Aici detectivul Lewis. Am nevoie de o ambulanță pe LaForte Road.
Repet. Am nevoie de ambulanță și întăriri pe LaForte Road.
Recepționat.
Poliția!
Margery, unde...
Poliția! Nu te mișca. Oprește-te!
Rămâi jos.
Bun.
Ești bine?
Uită-te la mine. Ești bine?
Bun. Ești bine.
Ești bine...
O SĂPTĂMÂNĂ MAI DEVREME
Ești bine?
John?
Ești bine?
O să-i răspunzi fratelui meu?
Da. Scuze, care-a fost întrebarea?
Vorbeai despre cum vedeai această casă.
Ai spus că ai viziuni cu ea.
Și vreau să clarific cine-i "ea".
A fost una din victime...
- sau proprietara casei? - Nu.
Nu, a fost mama.
A murit acum câțiva ani și...
Nu știu. Continui s-o văd în această casă...
dar n-am fost niciodată în ea.
Pur și simplu stă acolo.
Zâmbind.
Spunându-mi să-i dau drumul.
E mai tânără de cât mi-am imaginat-o. E aproape de vârsta mea.
Și ai avut mereu aceste viziuni?
Nu, au început acum câteva luni.
Astea-s materiale bune.
Bryan o să le adore.
Bryan?
Da, Bryan Purcell.
Te rog să nu pleci. Chiar cred că ajungem undeva.
- De ce nu mi-ai spus de Bryan? - N-am știut că-i important.
N-ai crezut că-i important să-mi spui că fostul tău iubit participă și el?
A fost acum 3 ani.
Voiam să-ți spun, dar trebuia să știu dacă vii prima oară.
Sam, apreciez ce încerci să faci, dar eu...
- Nu fac asta să scap de coșmaruri. - Bine.
Dar viziunile de acest gen n-o să dispară decât dacă le atacăm în forță.
- Cum adică? - Înseamnă că mergem la acea casă.
Odată ce ești înăuntru, vom evalua conexiunea ta.
Să vedem dacă viziunile sunt mai realiste odată intrat în casă.
Da. Bryan?
Bryan, Jules și Donnie vor fi acolo să evalueze aspectele paranormale...
Cred că unde-au fost victime, sunt și spirite.
Nu.
Lui Bryan nu-i pasă de victime, spirite sau orice are legătură cu mine, da?
E un oportunist căruia-i pasă să filmeze fantome,
ca să poată face cât mai mulți bani.
Fapt pentru care a insistat să mergem, fie că vii sau nu.
Multe lucruri s-au întâmplat în acea casă de-a lungul anilor.
Când mama ta a auzit despre asta, cred că i-a rămas blocată imaginea.
Cred că acele lucruri au vânat-o. Așa cum te vânează și pe tine.
Dar nu mă asculta.
E mama ta. Ea e cea care-ți spune să-i dai drumul.
N-ai dormit de zile-ntregi.
Îți înțeleg scepticismul, și poate nu va funcționa. Dar dacă va funcționa?
Doar încearcă.
Te rog.
Numele ei e Michelle Chapman. Credem că-i iubita suspectului.
Niciun semn de ea dar i-am găsit poșeta înăuntru.
- Vreau să verific arma de amprente. - Bine.
- Nu sta lângă mine. Du-te și verifică. - Da, dle.
Poftim.
- Câte sunt? - Până acum 13 camere.
Aproape întreaga casă e filmată, dar nu putem vedea nimic.
- La naiba. Sunt șterse? - Nu. Bruiate.
Sunt informații pe ele, dar...
Avem o crimă-n masă filmată din fiecare unghi și-mi spui că nu putem vedea?
- Am un sentiment bun cu asta. - Henry, ce faci cu frigiderul?
- Înghețându-le, putem recupera datele. - Henry...
vor fi mai multe crime dacă strici acele drivere.
Așa că-ți spun o singură dată.
Ne vom descurca.
Și vom încerca să defragmentăm datele să vedem dacă putem recupera ceva, dar...
6 hard discuri, 6 TB de date, ar putea dura ceva.
- Percy. - Percy.
- I-au fost citite drepturile? - Da, dle. S-a ocupat Reeves.
Ce faci, John?
- Ai găsit-o pe Michelle? - Nu încă, dar...
Sperăm că ne vei ajuta tu s-o găsim.
- A luat-o. A luat-o. - Cine?
Trebuie s-o găsesc. Pot fi departe până acum.
Câți erați acolo, John? 6? Ați fost 6?
Mă asculți?
Trebuie să mergi și s-o găsești.
O căutam pe Michelle chiar acum. Îți promit.
Dar vreau ca tu să-mi spui cine lipsește, da?
John, uitat-e la aceste poze. Cine lipsește?
- Bryan Purcell. - Bryan Purcell.
- Când l-ai văzut ultima oară? - Nu știu.
Nu știi? Spui c-a luat-o. Unde a dus-o?
- Nu știu. - Unde?
- S-a întâmplat foarte repede. Nu știu. - Bryan Purcell a omorât acest oameni?
El ți-a omorât prietenii?
Nu?
A fost casa.
Casa i-a făcut ceva.
"Casa i-a făcut ceva."
Dacă ar merge în tribunal, John...
Casele sunt deseori condamnate în statul Louisiana.
Casa asta-i diferită.
Ce făceați în casă, John?
Au trezit-o. Ei...
Au încercat să contacteze cealaltă lume și au trezit-o.
Au trezit-o. Au trezit casa.
Am făcut-o doar pentru Michelle.
- E doar vina mea. Te rog fii în viață. - John...
Te rog fii în viață.
Ascultă-mă John. Vreau să rămâi calm, da?
Dac-a fost Bryan, trebuie să-l găsești. Înainte s-o rănească pe Michelle.
Trebuie să-l găsești!
- Îl vom găsi. - Te rog.
Te rog.
Detective. Nu sunt amprente pe topor. Totul e curat.
Nu se poate, Jenkins. Casa a făcut-o.
Dle?
- Nu contează. - Vrei să-l duc la secție?
Nu. Vreau să-l ții aici.
Avem doi oameni dispăruți, posibil victime sau criminali.
Acum, el e singura șansă ce-o avem să ne dăm seama.
- Așa că-l vreau aproape de mine, da? - Da, dle.
- Ține-l aici. - Da, dle.
Dispeceratul. Nu-l vom transporta.
- Ești ocupată? - Da, fiind lăsată pe margine.
- Îmi pare rău, a intervenit ceva. - Te-am așteptat 2 ore, Lewis.
Dacă m-ai lăsa să spun ceva.
Am o triplă crimă în casa Livingston.
Ce?
- Martha Livingston? - Da.
Ai pe cineva-n custodie?
Da. Dar e în stare de șoc. Spune că nu-și amintește nimic.
Plus că doi oameni sunt dați dispăruți, întreaga echipă-i caută.
- Poate-i o replică. - Nu, nu.
Puștiul a spus c-au trezit casa.
- Da. - Bine, sunt pe drum.
Bun, e o-ntâlnire.
Nu, nu. Trebuia să fie o întâlnire. Cu siguranță asta nu-i una.
- Reeves. - Da, dle.
Adu aici toate dosarele despre cazul Livingston.
Da, dle.
Sunt Jules. Sunt în mașină... aștept. Sunt plictisită.
Bryan, spune ceva.
Unde sunt?
Vorbind de lupi.
Să mergem, porumbeilor.
Donnie.
N-ai vorbit cu nimeni astăzi. Îți place să fii așa?
- Nu irosi bateriile, Jules. - Dă-mi camera.
- Salutare. - Jules.
Neața Michelle. Neața John.
Sunteți cuplul perfect. Vi se potrivește tunsoarea.
Al tău arată ca al unui câine plouat.
Adevăr. Ești al treilea cu care Michelle se întâlnește de când a fost cu mine.
Adevăr. E clar că n-ai trecut peste și e foarte stânjenitor pentru tine.
Drăguț păr.
Chiar dacă nu ești primul, cu siguranță ești cel mai interesant.
Să fim sinceri, o casă bântuită în Louisiana?
Nu-i o casă bântuită, Bryan.
- Hai să aflăm. - Bryan. Las-o mai moale.
- Ochii tăi sunt minunați. - Ăia nu-s ochii mei, Bryan.
E totuși ceva. Aveți ceva din casă?
Nimic încă. Încă lucrăm la asta.
Jenkins, cum stăm cu trecutul pustiului Purcell?
Ar trebui să aflăm în câteva minute.
Detectivul Klein doar ce-a ajuns. Imediat ajunge.
Bun.
Bună scuză să nu vii la o întâlnire.
- Se numește apel de urgență. - Știu.
Presupunând că poți să-i bagi mințile-n cap acelui individ.
Pentru că bolborosește despre cum casa a făcut-o.
- Sunt sigură că înțelegi ce vrea să spună. - Da, cum înțeleg și citirea horoscopului.
Nu, nu mă interesează să discut despre cum casa e un suspect.
- Unde-i? - Ce? Stai.
Când totul se va termina, am sticla de vin în mașină.
Fii atent. O să împărțim sticla de vin, dacă mă lași să-ți citesc horoscopul.
Nicio șansă.
Klein.
Henry.
John. Ea e dr. Elizabeth Klein.
E psihologul departamentului.
Bună, John. Eu sunt Elizabeth.
Cum ești?
Am să vă las să vorbiți.
- Anunță-mă dacă-ți trebuie ceva. - Bine.
Poți să fii într-un șoc.
- Henry, dă-mi pătura te rog. - Desigur.
După o experiență traumatică, majoritatea se închid în ei.
Așa că nu ești singur.
Dar ca oamenii să treacă peste, trebuie să aibă un motiv puternic.
Lasă-mă să fiu eu acel motiv. Poți face asta John?
Poți?
Nu trebuia să-i spun niciodată de acest loc.
Cui nu trebuia să-i spui? Michelle?
Ea...
Obișnuia să petreacă timpul cu ei.
Înainte s-o cunosc.
"Vânatul fantomelor", așa o numeau.
Pentru asta erau aici?
Poliția a spus c-ai leșinat. Probabil din cauza șocului.
E ceva ce-mi poți spune, ceva din ce-ți amintești?
Pot să-mi amintesc unele lucruri ce s-au întâmplat astăzi.
De ce nu-mi spui ce-ți amintești. Poate te voi ajuta.
Pot încerca.
Bun. O mică prezentare.
Samuel B. Chapman. Arătând foarte isteț și serios cu energizantul lui.
Jules Carter, specialistă în ocultism.
- Și mai sunt și-o curvă sexy. - Așa este.
Donald Smith, expertul în tehnologie.
Bun.
Fă-o. Haide.
- Pune-ți carnea-n gura lui. - O va lua.
Aștept.
Al naibii țărani.
Spune-ne ce s-a întâmplat cu tine?
Casa unde mergem e în orașul unde mama mea a crescut.
Și acum 25 de ani, a fost un incident.
Cred că-i spun crimă-n masă.
Da. Crimele lui Martha Livingston.
Dar nimeni n-a mai locuit în acea casă după incident.
Cum de știi casă?
Crescând, mama a fost prietenă cu Martha Livingston.
Fata care locuia acolo și care... știi...
A vorbit vreodată cu tine despre crime?
Nu. Nimeni nu vorbea despre asta. Cred că tot orașul a vrut să uite.
Nu crezi că-i real, nu-i așa?
Nu.
Cred că facem lucrurile pe care spunem că le putem face, nu?
- Bryan, ia-o ușor. E doar un interviu. - Taci naibii.
Vreau să știu de ce acest tip se comportă de parcă-i prea bun pentru noi.
Numai pentru tine, Bryan.
Știi ce cred eu? Cred că ești foarte curios să vezi casa.
Crezi că-i un fel de conexiune ce poți s-o explici.
Nu crezi nimic, desigur. Pentru că ești plin de prostii.
Așa că de ce nu recunoști că vrei ca noi să ne dăm seama ce se întâmplă.
Bryan, oprește-te.
Nu trebuie să vii cu noi. Știi asta.
Voiau să filmeze un documentar, încercând să filmeze spirite.
Odată ajunși la casă, ați reușit să filmați spirite?
Bun.
- Aveți grijă la noroi. - Da. Aveți grijă la papuci.
Ce-s alea?
Cred că sunt clopoței.
- Sunt pentru a atrage morții. - Sunt foarte multe.
Sfinte Sisoe!
- Sunt nebună eu? Nu simt niciun vânt. - E foarte ciudat.
Ce? Ești bine?
Ce s-a întâmplat?
Sunteți atât de creduli.
- Dumnezeule. - Faci niște glume incredibile.
Ce? Nu?
Haide.
- Ți-a plăcut. - Nu.
- Mulțime dificilă. - Să mergem.
Donnie, ține pasul.
E adevărat?
Isuse.
- Casa nu-i deschisă pentru vizitatori. - De ce spui asta?
Acel felinar datează din ani 1800.
Acel felinar era folosit pentru a-ți da seama dacă stăpânul e acasă sau nu.
- Când era aprins, puteai să intri. - Promit c-o să fim oaspeți cuminți.
Hai să filmăm într-o oră. Da.
Chestia va dura o vreme și nu vreau să zăbovim aici mult timp.
- Ce chestie? - E o evocare. E ca o ședință.
Încercam să invocăm spiritele să vedem dacă vor să comunice.
Dacă în schimb o invocăm pe Martha Livingston?
N-o vom face, pentru că vor fi precauții. Vom folosi doar energie pozitivă.
Energie pozitivă.
- Da. - Bine.
Stai să văd dacă am înțeles.
Veniți aici să faceți o ședință să comunicați cu morții.
Din întâmplare prietenii lui Martha au făcut același lucru acum 20 de ani.
Vezi unde bat?
Se pare că cineva a vrut să copieze crimele exact ca pe vrumuri.
Asta s-a întâmplat acum 20 de ani.
Nu știu dacă-i Bryan Purcell, tu sau altcineva.
Dar dacă nu ajungem la o concluzie, te așteaptă închisoare pe viață.
Și dacă se întâmpla acest lucru, n-am cum să te mai ajut.
Vreau să-mi amintesc.
Tot ce-mi pasă e s-o găsiți pe Michelle.
Și... vreau să știu dacă-i în viață.
Spune-mi. Cum ați intrat în casă?
- Dumnezeule, locul ăsta e grozav. - Bine.
Închideți-vă telefoanele, ca să pot inspecta casă.
- John, ești bine? - De ce?
- Sângerezi? - Ce?
Îți sângerează nasul.
- Ți se întâmplă des? - Nu, niciodată.
Devine sensibil la presiune. Văd asta când spiritele sunt prin jur.
Felicitări. Nu mai ești virgină.
E un semn bun.
Să instalăm echipamentele.
Donnie, setează bateriile și nu-ți fie teamă să spui ce-ți trebuie.
Nu-i bine dacă se întâmplă ceva și nu înregistrăm.
De ce credea Sam Chapman că ai o conexiune cu casa?
Mama ta o știa pe Martha și victime. Și ce are asta de-a face cu tine?
Încerc să înțeleg.
Mama mea...
A fost înăuntru în acea casă, în noaptea crimelor.
Sara Matthews?
Cea care a scăpat. A fost mama ta?
N-am spus echipei... sau lui Michelle. Dar...
Gândindu-mă acum, trebuia.
John. Nu va da bine la tribunal. Știi asta, nu?
Tot ce pot face e să spun adevărul.
Doar asta pot face.
Și adevărul e că aveai aceste viziuni.
Da.
Cu mama mea în casă.
Spunându-mi că trebuie să-i dau drumul.
Poftim.
Mersi.
- Asta-i notoria Martha Livingston. - Da.
E cam sexy.
- I-aș trage-o. - Și eu.
Cunoști păsările?
E o drepnea. E un simbol important pentru oamenii ocultului.
Se spune că era mesagerul între diavol și adepții lui.
Rahat.
- Trebuie să ai grijă. - Nu-i spune lui Bryan.
Am să-i spun.
- A fost un accident. - Trebuie să-i spun.
Nu-mi dai de ales.
Bine. Cred că această cameră va fi camera pentru evocație.
Are cea mai mare energie.
Nu se poate.
Ce... Ochelari cu cameră?
Ce-am spus?
- Nu atinge nimic. - Calmează-te, Bryan.
Podul e liber.
Nu primesc semnale din camera ta.
Recepționat.
Aproape... Da, e de ajuns.
Perfect.
Vreau să pun un copil în tine.
E cineva aici?
Numele meu e Sam Chapman.
Suntem blocați în casă. A luat-o razna.
Are un topor.
A înnebunit. Omoară pe toată lumea.
Nu știu ce să fac.
Vreau să merg acasă.
Vreau doar să merg acasă.
Dumnezeule.
Cum ai făcut rost de fișiere? Cum?
Hard discul înghețat, dle.
Bun, mai adu un frigider. Vreau să îngheți toate hard discurile.
- Bine. - Da, dle.
Încercă, dacă poți. Trebuie să fie altceva.
Dr. Klein.
Scuză-mă un moment, John.
- Cum merge? - Nu-ți vine să crezi.
- Sara Mtthews a fost mama lui. - Cine-i aia?
Singura supraviețuitoare. Cea care a fugit înainte că Martha s-o omoare.
- Glumești? - Nu, nu glumesc.
Isuse Hristoase. Cu cât aflu mai multe despre acest puști, îmi pierd încrederea.
Bine. Spune-i că ne-am uitat peste filmări, dar nu vedem nimic.
- Începe cu asta. Vezi cum reacționează. - Bine.
Și pune-i pe băieți să se uite după interviul cu Sara după crime.
Da, da.
Merg la el. Cred că ajungem undeva.
John.
E o chestie ciudată...
Nu pot să vadă filmările din interiorul casei.
Nu înțeleg.
Ați venit până aici să filmați o casă bântuită.
Și apoi, nu există filmări.
Nu există nimic care să ne arate ce s-a întâmplat în casă.
Poți explica asta?
Nu știu.
Asta vreau să spun. Nu pot explica.
Ți-am spus ce s-a întâmplat.
Poți să pui lumina aici?
Da.
Scuze, nu vreau să filmezi fantomele din unghiul greșit.
- Da, așa este. - Foarte bine. Bravo.
Tot ce putem face să le filmăm, nu?
Stai puțin.
Poți verifica și camera. Vezi dacă-i ceva...
Arată în jos. Nu știu spre ce.
Da? E cumva stricată?
Nu știu. Ceva nu-i bine. Continuă să...
Nu știu ce face.
- Ăsta-i motivul? E stricată? - Nu vreau s-o verific.
E foarte stricată. Asta vrei să repar?
Chiar că știi ce.
- Îți bați joc? - Nu.
N-ai fost tu?
Nu.
Sunt surprinsă că s-a întâmplat asta.
Jules. Cred că avem nevoie de...
Ce naiba a fost aia?
Nu știu.
- Ceva-i aici. - Cineva își bate joc de noi.
Ce s-a întâmplat? Sunteți bine?
Ai văzut ușa închizându-se?
Nu.
Rahat. Cu siguranță am văzut aia.
Dă-mi camera.
Haide. Doar ce-ai deschis ușa pentru noi.
De ce nu ne spui de ce ești aici.
De ce trântești ușile?
Arată-te.
Cineva m-a atins. Cineva mi-a atins piciorul.
- Vezi ceva pe cameră? - Nu știu.
- Ceva m-a atins. - Nu văd nimic.
E în regulă.
Toți sunt curați înafară de Bryan. Purcell a fost o problemă constantă.
A fost exmatriculat pentru c-a amenințat un profesor.
Profesorul a depus plângere.
Chapman spune "el" pe filmare, înainte să fie omorât.
Lista se reduce la doi. A mai spus că...
Că erau blocați în casă. Dar cum poți fi blocat din interior.
- Am găsit amprente multiple pe mâner. - Da.
Nu știu.
Dacă ești închis într-o casă, Jenkins, cum încerci să scapi?
Ieșind pe geam.
Dar e blocat.
Dar locul de aruncat lenjeria sau ceva asemănător?
Nu...
Locul pentru lapte.
Ce-i ăla?
Casele vechi aveau așa ceva ca cel ce duce laptele să lase sticlele.
Isuse Hristoase.
Cam strâmt să intri pe acolo.
Oricum știm pe cine trebuie să căutăm.
Vreau să pozezi. Și vreau grupa sângelui cât mai repede.
Unde-i Michelle, John?
- Unde-i? - Nu știu.
- Mark. - Nu știi?
Ce-i asta?
- Nu știu. - Nu știi ce-i asta?
Cred c-a scăpat prin acel loc și tu cred c-ai urmărit-o.
Nu știu despre ce vorbești.
Nu știi despre ce vorbesc sau nu-ți amintești? Care dintre ele?
- Încerc să-mi amintesc. - Încerci.
Da, încerci. Știi ce cred? Cred că tu ai omorât acești oameni.
Cred că i-ai omorât așa cum i-a omorât și Martha Livingston.
Doar că Michelle, a reușit să scape de tine, nu-i așa?
La fel cum mama ta a scăpat.
- Du-te dracului. - Să mă duc dracului?
Sper că Michelle să fi scăpat. N-aș face nimic s-o rănesc.
- De ce? - Pentru că-i gravidă.
E gravidă?
- E gravidă. - Da, de 10 săptămâni.
N-am spus nimănui.
N-ai spus nimănui. De ce oare, John?
Nu știu!
Nu știi. Nu știi nimic, nu-i așa?
Nu știi nimic.
- Cred că i-ai omorât, John. - Mark, ne poți lăsa?
Lasă-ne puțin.
Ce faci? Ajungeam undeva.
Știai că-i gravidă?
Nu, dar te rog nu te întoarce până nu te chem. Ajungeam undeva.
La fel și eu.
Bine.
Ascultă, asta crede el. Eu nu cred asta.
Trebuia să-mi spui că-i gravidă. Acum înțeleg.
Locul ăsta e înfiorător.
Ai pornit-o cumva?
Nu, nu cred.
Băieți. Veniți în dormitorul principal.
- Ce e? - Ce s-a întâmplat?
Am ridicat balerina și...
- Ți-am spus să nu atingi nimic. - Scuze, m-am gândit că...
Nimeni nu ți-a spus să gândești. Doar nu atinge nimic.
Bryan. Nu fii un măgar. Nu știa ce face.
Nu contează dacă-i o canapea, o balerină sau fosta mea iubită. Nu atinge nimic.
- Sfinte Sisoe. - Opriți-vă stațiile.
A spus să le oprim.
- Altă electricitate înafară de noi? - Nu.
- Sam, camera. - Da.
- Aici a fost înainte s-o mute? - Da.
Da.
Am s-o pun înapoi.
Haide.
E ca și cum se resetează.
Nu, nu se resetează. Arătă ceva.
Ce anume, John?
Peretele?
Covorul.
Jules.
Nu chiar.
Stai. Dacă nu ăsta-i covorul pe care ni-l arată?
- Donnie. Ajută-mă. - Să mergem.
- Sfinte Sisoe. - Să nu intre nimeni în cerc.
- Ce-i aia? - Donnie, dă-mi dispozitivul.
E la maxim.
Ce e?
E un fel de sigiliu. N-am mai văzut așa ceva.
Cum adică. Nu tu trebuia să știi toate astea?
Sunt sute de sigilii. Fiecare cu propria semnificație și variații diferite.
Îmi pare rău dacă nu-s familiară cu toate.
Am găsit sursa de energie a casei.
Cu siguranță aici au efectuat ritualul.
Ceea ce înseamnă că-i cel mai bun loc de comunicație.
Poate c-au luat cu adevărat legătură cu cealaltă lume.
Da, și apoi Martha a luat-o razna și-a omorât pe toată lumea.
Nu cealaltă lume a făcut-o pe Martha să-i omoare. N-are de-a face cu ea.
A avut probleme înainte de acest incident.
Mama obișnuia să-mi spună lucrul ăsta.
Crescând, avea mereu probleme, se certa, se bătea.
Nimic n-o făcea să se oprească. Martha a fost deja dereglată.
E cumva sânge?
- Nu. E doar ceară. - Acum începe distracția.
- Ai mai văzut acest sigiliu, John? - Nu.
Dar când balerina ne-a arătat asta, știam că înseamnă altceva.
- De unde se aude? - Stai.
Donnie, stai aproape.
- Rahat. - Michelle, ești bine?
E bine.
De unde se aude?
Isuse.
Nu văd nimic.
Ai grijă.
- Isuse Hristoase. - Ce-a fost?
- Ai văzut-o? - Ce-a fost?
- Ai văzut-o? - Nu!
Rahat.
- Ce-i aia? - Ce e?
- Fiți atenți. - Rahat.
Sfinte Sisoe.
Sângele din acel loc e al lui Bryan. E B pozitiv. Așa că el a intrat acolo.
Merge prin acel loc, înseamnă că-i rănit.
Întrebarea e următoare. A mers ca victimă sau ca și criminal?
De ce să mergi pe acolo când poți să ieși pe ușa din față?
Urmărea pe cineva, Jenkins. Urmărea pe cineva, poate victima.
Crezi că Michelle a mers pe acolo și Purcell a urmărit-o?
Da.
Ceea ce înseamnă că trebuie să-i găsim înainte ca iadul să se dezlănțuie.
Du-te tu. Haide.
Recepționat. Reeves, cum stai?
Să vorbim despre Bryan. Nu erați apropiați.
L-am întâlnit de câteva ori. Nu te poți înțelege ușor cu el.
Nu l-ai plăcut?
Era obsedat de această casă.
Și a dus lucrurile la extrem. Asta a făcut.
Haide dragă, unde ești?
Știu că ești aici.
Unde ești?
Bine. Cum dorești.
Arată-te.
Haide.
www.filmeonlinerosa.biz
Ce durează așa mult? Nu vreau să stau aici toată noaptea.
Am nevoie de-un minut. Trebuie să mai fac ceva.
- Asta-i tot, nu? - Da.
Ce-i ăla?
E un microfon foarte sensibil.
Depistează sunetele și frecvențele pe care nu le poți auzi.
Înregistrează 50 de canale diferite. E ca o ureche internă umană.
Cum funcționează?
Ce se aude?
Ce...?
Super.
Ăia suntem noi.
Bătăile inimilor noastre?
Acea bătaie de inimă e...
Bate repede și e a patra inimă.
Există a cincea.
A șasea...
A șaptea, chiar mai multe.
- Ce? - Cineva e în cameră cu noi.
Jur. Cineva a stat chiar aici.
- Rahat! Ce se petrece? - Donnie, ce avem?
Rahat.
Nu avem nimic.
John.
Ce-i asta? Ce s-a întâmplat?
Tabloul a luat foc dintr-odată.
- Cum adică a luat foc? - A luat foc instantaneu.
Cum de-ai știut unde-i extinctorul?
Nu știu.
Ai mai văzut această cameră?
Fără să te uiți, ne poți spune ce-i în spatele tău?
E o...
E o tăietură în tapet și...
Și-n spatele lui e un desen cu-o fetiță.
Ciudat.
Altceva?
E o poză cu bărbați în costume și...
Și niște pecete în spatele lui.
Sfinte Sisoe.
Mai e ceva.
E o femeie în spatele lui Jules.
Jules...!
Jules?
Jules, ești bine?
- Haide. Trebuie s-o ajutăm. - Bun, acum plecăm.
Realizezi ce s-a întâmplat? A fost o nebunie.
Realizezi cum a zburat din camera aia în asta?
Spun c-ar trebui să ne gândim înainte să sărim la concluzii.
Vreau să mă asigur că realizezi c-am putea să stăm pe...
Am realizat că ți-ai pierdut mințile iar noi plecăm acum.
Asta se întâmplă când iei o legătură.
Fricosule. De asta suntem aici.
- Nu! Opriți-vă! - Jules știe.
Jules. Nu înțelege, bine?
Nu plec.
Ce? Jules...
Glumim tot timpul. Oamenii cred că suntem nebuni.
Suntem ridicularizați. Dar de asta suntem aici.
Ce s-a întâmplat a fost o nebunie, dar Bryan are dreptate.
Nu plec.
Bine.
- Noi plecăm. - Sam.
Ești bine?
- Chiar te aștepți să cred așa ceva? - Îți spun doar ce s-a întâmplat.
- Și asta a pățit Jules? - Nici eu nu credeam dacă nu vedeam.
Acum cred.
Ce vei face acum?
Vei merge din ușă-n ușă: "Ne puteți ajuta?
Am intrat prin efracție într-o casă.
Și am avea nevoie de o mașină pentru că prietenul nostru nu ne-a dat-o."
Știu că mama ta a fost în casă în noaptea crimelor.
Ce?
Nu credeai c-o să aflu, nu?
Despre ce vorbește? Mama ta a fost în casă?
N-am spus nimănui asta. Îmi pare rău.
Am vorbit de sute de ori despre asta.
Nu mi-ai spus niciodată că mama ta a fost în casă.
Nu înțeleg. De ce nu mi-ai spus?
Atâta presiune... schimbă omul.
Cine ești.
Cum oamenii te văd. Nu-i ceva ce poți destăinui.
E ceva ce te rogi ca oamenii să nu afle.
Deci.
- Bryan, cum ai aflat? - Îmi fac temele, John.
A trebuit să fac multe căutări pe internet să aflu că singurul supraviețuitor...
e Sarah Matthews care avea un fiu... așteaptă.
A cărui nume e John Mitchell.
Mama mea a fost aici în noaptea crimelor. Și ce?
Uite.
Înțeleg de ce nu vrei ca oamenii să știe despre asta.
Înțeleg.
Dar dacă ea te-a chemat aici? Să comunice cu tine.
Și dacă pleci, vei continua să ai aceleași coșmaruri și viziuni cu maică-ta.
Sau poți rămâne. Stai la evocare.
Să afli ce încerca maică-ta să-ți spună.
Cred că-i în casă.
Și cred că știi asta.
Rămâi.
Cred c-am aflat ceva.
Stai. E cumva o cameră din casă?
- Arată doar fragmente. - Doar așteaptă.
- Detective Lewis? - Da.
Dle. Am primit un raport asupra unei mașini furate la 1 km de aici.
Un Dodge roșu din 2000.
Și de ce aud doar acum?
Proprietarul n-a știut că-i furată până n-a ieșit acum afară.
Vreau să dai în urmărire un Dodge roșu din 2000.
Pe o rază de 480 de km. M-ai auzit. Acum!
Spune-mi ce s-a întâmplat în timpul ritualului, în timpul ședinței.
Au recitat niște pasaje din cartea lui Jules. Erau pentru comunicare.
Am vrut niște răspunsuri ca să pot avea în sfârșit pace.
- Jules, vrei să ne explici? - Da.
Bun. Sunt multe teorii despre cum să deschizi aceste porți.
Ideea este că sunt aceste locuri cu energie
unde aerul e mai subțire între lumea noastră și lumea cealaltă.
Șmecheria e să găsim acel loc. Așa că luați-vă toți de mâini.
Și vom încerca să comunicăm cu spiritele. Nu invocăm pe nimeni.
Și nu vă mișcați sau întrerupeți cercul.
Pentru că dacă spiritul e prezent, sfera noastră de energie îl va reține.
M-ați înțeles?
Bun. Începe, Bryan.
Există spirite prezente? Arată-te.
Nu vrem să vă rănim.
Indică-ți prezența.
Ascultă-mă, indică-ți prezența.
Funcționează. Păstrați-vă calmul.
Ce e?
- Nu te mișca. - Ce?
- Nu fă nimic. - De ce?
Crede-mă.
Dacă sunt spirite prezente, spuneți-ne de ce sunteți aici.
- Stomacul meu. - Ce e?
- Ar trebui să se întâmple asta? - Așteaptă să vedem ce se întâmplă.
Nu, nu pot. Nu pot.
- Orice s-ar întâmpla. Nu rupeți cercul. - Dar suferă.
- Dă-i drumul. - O să dezlănțuie ceva.
Cum adică nu știi cum?
Michelle. Nu...!
Dă-i drumul.
- Mamă? - Dă-i drumul, John.
E timpul să-i dai drumul.
Dă-i drumul.
Nu!
În mașină.
Să plecăm de aici.
- Ușa. - Ce?
Și apoi ce s-a întâmplat?
Scoate-mă de aici, John.
Am pierdut-o. Michelle!
Am încercat s-o găsesc, a fost întuneric. Și...
Puteam să aud cum ceilalți zbierau.
Dar eu trebuia s-o găsesc pe Michelle.
Michelle!
Bryan.
Toți trebuie să moară.
- Bryan, ești bine? - Toți trebuie să moară.
Toți trebuie să moară.
- Bryan? - Toți trebuie să moară.
Spui că Bryan a fost posedat.
E adevărat?
Criminalul filmează crimele.
Cum ține cameră dacă filmează?
Vezi ochelarii de pe masă? I-am găsit unde-au făcut ritualul.
- Legiștii, sunteți tot în casă? - Da, dle.
Vreau să văd exact ce foloseau acei copii în timpul ședinței. Ați înțeles?
- Vreau să fie totul aici în 15 minute. - Recepționat.
Numele meu e Leonard Abbernacky.
Locuiesc vis-a-vis. Soția m-a sunat, a vrut să verific...
Dă înapoi la filmarea cu Abbernacky.
M-am urcat pe verandă și am auzit un zgomot.
Era la depărtare.
- Un accident. - De mașină.
Nu. Nu poți să auzi la mai mult de câțiva km.
Însemnând c-am verificat fiecare drum din jur.
E fața sau spatele casei?
E fața casei.
Nu arătă spre drum, arătă spre fermă Jackson.
Ai verificat ferma, Jackson?
- Nu, dle, e o proprietate privată. - Vreau să mergeți acolo.
Vreau să mergeți la ferma Jackson. Vreau să vă uitați după mașină.
Sunte multe drumuri și mlaștini. Așa că luați câinii și împrăștiați-vă.
Jackson, Frederick.
Dă înapoi.
Am mers pe verandă și-am auzit un zgomot.
A fost la ceva distanță.
Să spunem că te cred.
Ca Bryan a devenit posedat sau schimbat.
Asta nu-l face un criminal.
Știu.
Ce s-a întâmplat apoi?
Bryan Purcell te-a atacat cu-n topor.
Purta acești ochelari cu-o mică cameră pe ei.
Îmi spui c-a fost Bryan Purcell?
Da, dar n-a fost el.
Îl identifici ca fiind Bryan Purcell? Doar asta vreau să știu.
Îți spun că n-a fost uman.
Mă întorc imediat.
- Asta-i tot? - Da. Doar asta avem din cameră.
Doar din camera din față.
L-a identificat pe Bryan Purcell.
A spus că l-a atacat cu-n topor și apoi a mers după ceilalți.
- E sigur? - Da, e sigur.
Bine.
Lewis. Ai face bine să vii aici. Am văzut ceva.
Sunt pe drum.
Fă-mi un favor. Vezi dacă poți să înțelegi ceva din astea.
De ce eu?
Pentru că ești doctor. Și sperăm că știi latină.
Poți să-mi dai mănușile, te rog?
Bryan Purcell!
Purcell.
Dl Purcell? Ne auziți?
Mă auzi? Are puls.
Avem un rănit. La un km de LaForte Road.
Victima e rănită grav.
Rămâi cu noi. Ambulanța e pe drum. O să fii bine.
Știi ce-i acest simbol?
Cred că-i un cerc.
Ce faci?
Fac o cercetare ce trebuia să fie făcută deja.
E un cerc desenat pe podea. Acei copii sunt nebuni.
Știu că acei copii sunt nebuni.
Dar pentru cineva înseamnă ceva. Și încercăm să intrăm în mintea lui.
Poți să-mi aduci un laptop, te rog?
Jenkins! Grăbește-te!
Ajutor!
Reeves!
Aici!
Reeves! Rezistă.
Ofițer doborât. Suspectul e pe jos. Isuse.
RECUNOAȘTEREA IMAGINII
Sigiliul Căii Mâinii Stângi.
Sfinte Sisoe. Sună poliția.
- Nu pot vorbi acum. - Ascultă atunci.
Pasajul latin pe care ai vrut să-l citesc.
E o ședință.
E o ședință pentru a comunica cu cealaltă lume.
Spune cuvinte gen: "Vino la noi. Fă-ți prezența cunoscută."
A sunat cam vag, dar apoi am căutat mai mult.
- Elizabeth. - Stai. Simbolul din sufragerie
e numit "Sigiliul Caii Mâinii Stângi."
Și se referă la anumite locuri cum ar fi închisorile ce țin demonii.
- Sună nebunește. - Ascultă.
Nu asta cred eu. Asta spune cercetarea.
Ca un demon să fie eliberat din închisoare,
toți cei implicați în ședință trebuie să moară.
Și apoi pot să locuiască într-un suflet uman pur.
Spune-mi cum mă ajută asta? Cum mă ajută?
Încercam să intrăm în mintea lui Bryan.
Și dacă Bryan crede că toți trebuie să moară ca un demon să fie eliberată,
atunci el încearcă să-i omoară pe toți. E iluzoriu și încearcă să-i omoare pe toți.
Toate unitățile, posibil un jaf în desfășurare...
Trebuie să restabilim contactul.
Îmi pare rău că s-a întâmplat asta. Nu trebuia să-l las pe Reeves singur.
Ascultă-mă. Restabilește comunicarea. Fă-l să știe că Purcell e încă acolo.
Apoi du-te la locul accidentului. Trebuie să aflăm unde-i Michelle Chapman.
Bryan Purcell. Numele meu e Lewis.
Și aici se va opri totul. M-ai înțeles?
Bryan.
Încă ai timp să te explici.
Vreau să-ți pregătești oamenii. În caz că nu merge. M-ai înțeles?
Da, dle.
Ajutor!
- L-au găsit pe Bryan Purcell. - Cum e cu Michelle?
- Nu, n-au găsit-o încă. - Știe unde-i.
- Trebuie să aflați de la el. - Asta vor face.
Unul din oamenii mei o să-ți dea un dispozitiv.
O să vină la ușa și-o să-ți dea un dispozitiv.
Acum vine.
Ridică-l, Bryan.
Fă cum dorești, dar trebuie să vorbești cu mine, Bryan.
Ce naiba face Bryan?
- Trage de timp. - Michelle ar putea să moară.
John, calmează-te. Ne ocupăm noi.
- Spune-ne unde-i! - John, oprește-te!
- Spune ceva, Bryan! - Oprește-te!
- Spune ceva!
La naiba, Klein. Ia-l de la stație.
Spune-ne unde-i!
Bryan.
Spune ceva!
- Chestia din interiorul tău... - John!
Vorbește!
Medic!
- Ce se întâmplă? - Are o criză.
John.
Ce?
Vorbește cu mine. Ce e?
Bryan.
Mark... Oprește-l pe Bryan.
Intră în stop cardiac! Trebuie să-i luăm cătușele!
Bryan încearcă să-l omoare pe John.
Mark, fă ceva!
Fă ceva!
Verifică vânzătorul.
Bryan. Uită-te la mine, fiule.
Unde-i Michelle?
Spune-mi unde-i Michelle. E în viață?
Ce faci? E cu Domnul?
Asta încerci să-mi spui?
Spune-mi dacă Michelle e în viață. Dă din cap.
Bryan!
Nenorocitul.
Ai face bine să te uiți aici. De asta n-a vorbit.
Îi lipsește limba.
Isuse Hristoase.
- Ce naiba s-a întâmplat? - Nu știu.
Când Bryan a luat-o razna, John a fost afectat. Și apoi...
Nu știu cum să-ți spun, dar tipul a zburat prin cameră.
- Despre ce vorbești? - Nu glumesc. A zburat.
Isuse Hristoase.
- Trebuie să mă asculți. - Nu pot. Bryan ne-a spus unde-i Michelle.
- Klein, ești pe fir? - Spune.
Încă vrei să vezi filmările cu Sara Matthews?
Nenorocitule.
Michelle.
Jenkins, adu un medic. Am găsit-o.
La naiba.
Ești în regulă.
E bine.
Ești în siguranță.
Bun, ești în siguranță.
Medic! Adu un medic.
Jenkins, am nevoie de ajutor. Adu oamenii aici.
Ce ai găsit?
Sara Matthews. Mama lui John.
Ce s-a întâmplat cu Martha în timpul ședinței,
și după, n-a fost ea însăși.
A continuat să spună că... toți trebuie să moară.
Toți trebuie să moară ca ea să fie liberă.
Acum uită-te la asta.
E gravidă. Copilul e bine?
E prea devreme să spun. Trebuie s-o duci la spital.
- Așteaptă. - I-a omorât.
- Ce vrei să spui? - Aceiași cameră.
Ce cameră?
- Aceiași cameră. - Aceiași cameră.
- Trebuie s-o ducem la ambulanță. - Bine, du-te.
Să mergem.
Ofițerule, poți să-i pui cătușele suspectului, te rog?
Ce?
- Stai aproape, am nevoie de-un moment. - Sigur.
I-am auzit. Michelle e în viață. O să supraviețuiască, așa-i?
Nu știu John. Vrei să supraviețuiască?
Normal c-aș vrea.
Tu ai fost. Nu Bryan.
Toți trebuie să moară ca eu să trăiesc.
Ai manipulat întreaga noapte.
Dar n-a funcționat. Pentru n-au murit toți.
Michelle e încă-n viață.
Vrei să-mi spui ceva înainte să mergi le închisoare pe viață?
Nu merg la închisoare, Elizabeth.
Plec din ea.
Bine. Poate nu m-ai auzit.
Dar n-au murit toți.
Micul tău ritual n-a funcționat pentru că Michelle e în viață.
- Și tu ești în viață. - Greșești.
Isuse Hristoase.
Toți trebuie să moară. Toți trebuie să moară ca eu să trăiesc.
Toți trebuie să moară.
Toți trebuie să moară ca eu să trăiesc.
Klein.
Ritualul funcționează.
Deschide ușa.
Deschide naibii ușa! Mișcă!
Mama lui John a fost vasul meu, dar a scăpat.
Acum Michelle e vasul meu.
Și odată ce trece de sigiliu, voi fi liber.
Elizabeth!
E în regulă. Ești în siguranță.
A dispărut.
A dispărut. El a fost, John.
El i-a omorât pe toți.
Și știu că nu mă vei crede. A fost posedat.
E mort. E mort în casă. S-a spânzurat.
- E în casă și s-a spânzurat. - Nu, nu...
- E mort, crede-mă. - Nu, nu.
L-am văzut.
Doar ce stătea aici și am început să mă înec.
Uite! Uită-te!
Uită-te aici.
Vezi?
Nu înțeleg.
Ați venit până aici să filmați o casă bântuită...
dar nu există nicio filmare. Nu se vede nimic ce s-a întâmplat.
Poți explica asta?
Cum explici asta?
Nu pot.
M-a lovit.
E prima oară?
O să-ți ascultăm copilul, bine?
Bine.
Nu trebuie să-ți faci griji. Copilul tău e în regulă.
Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ RoSA pentru www.rosa-team.ro